Title: РЕШЕНИЕ НА СЪДА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ ОТ 29
Author: user
Last saved by: Marin
Company: Microsoft Corporation

РЕШЕНИЕ НА СЪДА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ ОТ 29.04.2004 Г. ПО ДЕЛО C-77/2001, ПЕТИ СЪСТАВ. EMPRESA DE DESENVOLVIMIENTO MINEIRO SGPS SA (EDM) СРЕЩУ FAZENDA PUBLICA. (ДАНЪЧНО ОБЛАГАНЕ/ДДС)

Българско законодателство
Чл. 3 ЗДДС
Чл. 46 ЗДДС
Чл. 73 ЗДДС

Искане за преюдициално решение: Tribunal Central Administrativo - Португалия.

Шеста директива за ДДС - член 2, член 4, параграф 2, член 13, Б, буква г) и член 19, параграф 2 - понятието "стопанска дейност" - понятието "съпътстващи сделки" - доставки на услуги, извършени срещу възмездие.

Ключови думи
1) Данъчни разпоредби - хармонизация на законодателства - данъци върху оборота - обща система на данъка върху добавената стойност - приспадане на данъка, поет от доставките - стоки и услуги, използвани за сделки, за които данъкът върху добавената стойност подлежи на приспадане, така и за сделки, за които данъкът върху добавената стойност не подлежи на приспадане - приспадане на частта - изчисление - продажба на акции и други ценни книжа като вложения в инвестиционни фондове - изключване, ако не представляват стопанска дейност - вложения в инвестиционни фондове - изключване, ако не представляват доставка на услуги срещу възмездие - заеми, отпуснати от холдинг на неговите филиали или вложения в банкови депозити или в ценни книжа - включване - граница - освободени дейности, представляващи съпътстващи сделки - критерии за преценка - компетентност на националния съд - (Директива 77/388 на Съвета, член 2, точка 2, член 4 § 2, член 13, Б, г),точки 1 и 5, член 17 § 5 и член 19)
2) Данъчни разпоредби - хармонизация на законодателства - данъци върху оборота - обща система на данъка върху добавената стойност - облагаеми сделки - доставки на стоки или услуги извършени срещу възмездие - понятие - действия, извършени в рамките на консорциум от един от неговите членове - изключване - граници - (Директива 77/388 на Съвета, член 2, точка 1)

Резюме 
1. По силата на член 17, параграф 5 от Шестата директива 77/388, относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки за данъците върху оборота, ако данъчнозадълженото лице използва стоки и/или услуги, за които е платило данъка върху добавената стойност, както за сделки, за които данъкът върху добавената стойност подлежи на приспадане, така и за сделки, за които данъкът върху добавената стойност не подлежи на приспадане, трябва да се изчисли съгласно член 19 от същата директива, частта за приспадане от размера на данъка, включен в доставките, а сделките, които не влизат в обхвата на Шестата директива и за които данъкът върху добавената стойност не подлежи на приспадане следва да бъдат изключени при изчислението на частта за приспадане. 

По този повод дейностите като просто продаване на акции и други ценни книжа като участия в инвестиционни фондове, не представляват стопанска дейност по смисъла на член 4, параграф 2 от Шестата директива и следователно не влизат в обхвата на тази директива. 

Впрочем вложенията в инвестиционни фондове не представляват доставка на услуги "извършени срещу възмездие" по смисъла на член 2, точка 1 от Шестата директива и следователно не влизат в обхвата й. 

Оборотът, съответстващ на тези сделки трябва следователно да бъде изключен от изчислението на частта за приспадане посочена в членове 17 и 19 от въпросната директива.

Обратното, годишното отпускане от един холдинг на кредити с лихва на дружествата, в които той има участие както и вложенията му в банкови депозити или в ценни книжа като държавни ценни книжа и складови записи, представляват стопанска дейност, извършена от данъчнозадължено лице действащо в това си качество по смисъла на член 2, точка 1 и член 4, параграф 2 от Шестата директива.

Все пак, тъй като въпросните транзакции са освободени от данък съгласно член 13, Б, буква г), точки 1 и 5 от Шестата директива, съответстващият им оборот трябва да бъде изключен при изчислението на частта за приспадане когато става въпрос за съпътстващи сделки по смисъла на член 19, параграф 2, изречение второ от директивата. Те трябва по този повод да бъдат считани като такива доколкото включват само много ограничена употреба на стоки или услуги, за които се дължи данък върху добавената стойност; макар че мащабът на приходите, получени от финансови сделки влизащи в обхвата на Шестата директива може да послужи за показател, че тези сделки не трябва да се считат за съпътстващи по смисъла на въпросната разпоредба, фактът че доходи по-високи от тези, получени от дейността, посочена като основна от въпросното предприятие, се осъществяват чрез тези сделки, не може сам по себе си да изключи определянето им като "съпътстващи сделки".

Националният съд е този, който трябва да определи дали тези сделки включват само много ограничена употреба на стоки или услуги, за които се дължи данък върху добавената стойност и ако е необходимо, да изключи тези сделки от изчислението на частта за приспадане. 

(виж точки 53-55, 80, дисп. 1)

2. Действията, извършени от членовете на един консорциум, съгласно клаузите на договора за консорциум и съответстващи на частта на всеки един от тях, предвидена в говора, не представляват доставка на стоки или услуги "извършена срещу възмездие" по смисъла на член 2, точка 1 от Шестата директива 77/388, относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки за данъците върху оборота, и следователно не са облагаема сделка по силата на тази директива. Фактът, че тези дейности са осъществени от член на консорциума, който го управлява е без значение по този повод.

От друга страна, когато надхвърлянето на действията, определени с въпросния договор за един член на консорциума води до заплащане от страна на другите членове на консорциума на извънредните дейности, тези дейности представляват доставка на стоки или услуги "извършени срещу възмездие" по смисъла на въпросната разпоредба.

(виж точка 91, дисп.2)

Страни
В Дело С-77/01,

Сезиране за преюдициално решение по силата на член 234 ЕС, внесено от Tribunal Central Administrativo (Португалия), в съдебното производство гледано от този съд между 

Empresa de Desenvolvimiento Mineiro SGPS SA (EDM), преди това Empresa de Desenvolvimiento Mineiro SA (EDM)
и
Fazenda Publica.

за тълкуване на членове 2, 4, паргараф 2, 13, Б, буква г) и 19, параграф 2 от Шестата директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977г., относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки за данъците върху оборота - обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1)

СЪДЪТ (пети състав)

в състав P. Jann, изпълняващ длъжността председател на пети състав, C. W. A. Timmermans и S. Von Bahr (докладчик), съдии,

генерален адвокат: P. Leger,

секретар: H. A. Ruhl, главен администратор,

като взе предвид писмените забележки, представени : 

- за Empresa de Desenvolvimiento Mineiro SGPS SA (EDM) от D. Duarte, advogado,
- за правителството на Португалия, от M. Pretes, A. Seica Neves и L. Fernandes, в качеството им на служители, 
- за Комисията на Европейските общности, от T. Figueira и C. Giolito, в качеството им на служители, 

като взе предвид доклада на изслушването, 

след като изслуша устните забележки на Empresa de Desenvolvimiento Mineiro SGPS SA (EDM), представена от D. Duarte, на правителството на Португалия, представено от V. Guimaraes, в качеството му на служител и на Комисията, представена от C. Giolito и M. Franca в качеството му на служител, на заседанието си на 29 май 2002г.,

след като изслуша заключенията на генералния адвокат на заседанието си на 

12 септември 2002г., 

взе следното

РЕШЕНИЕ
Мотиви
1. С определение от 19 декември 2000г., постъпило в Съда на 15 февруари 2001г., Tribunal Central Administrativo постави, по силата на член 234 ЕО, три преюдициални въпроса за тълкуване на, членове 2, 4, паргараф 2, 13, Б, буква г) и 19, параграф 2 от Шестата директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977г., относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки за данъците върху оборота - обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ Л 145, стр.1), (по-долу " Шеста директива").
2. Тези въпроси са били повдигнати в рамките на съдебно производство между Empresa de Desenvolvimiento Mineiro SGPS SA (EDM) (по-долу EDM) и Fazenda Publica (държавната хазна) по повод правото на преспадане на денъка върху добавената стойност (по-долу ДДС), платена предварително от EDM в качеството на данъчнозадължено лице, което извършва не само сделки с право на приспадане съгласно член 17, параграф 2, буква а) от Шестата директива, но също и сделки, които това предприятие счита че не представляват стопанска дейност пи смисъла на член 4, параграф 2 от същата директива, или като допълнителни финансови транзакции по смисъла на член 19, параграф 2, изречение второ от въпросната директива.

Правна рамка
Законодателство на Общността
3. Член 2, точка 1 от Шестата директива гласи, че с ДДС се облагат доставките на стоки или услуги, извършени възмездно на територията на страната от данъчнозадължено лице, действащо в това си качество.
4. Съгласно член 4, параграф 1 от същата директива "данъчнозадължено лице" означава всяко лице, което извършва независима икономическа дейност, посочена в параграф 2. Понятието "независима икономическа дейност" се определя във въпросния параграф 2 като включваща всички дейности на производители, търговци и лица, предоставящи услуги, а също и използването на материално или нематериално имущество с цел получаването на редовен приход от него.
5. Съгласно член 11, А, параграф 1, буква а) от Шестата директива, данъчната основа е всичко, което представлява възнаграждение, получено от или дължимо на доставчика, във връзка с доставката, от страна на купувача, получателя или трета страна, включително субсидиите, които са пряко свързани с цената на такива доставки.
6. Член 13, Б, буква г) от Шестата директива гласи: 
"Без да се засягат други общностни разпоредби, държавите-членки (...) освобождават от данък върху добавената стойност:
(...)
г) следните сделки:
1. отпускането и договарянето на кредит, както и управлението на кредита от страна на кредитора;
2. договарянето или всякакви операции с кредитни гаранции или други обезпечения на парични средства, както и управлението на кредитните гаранции от страна на кредитора;
3. сделките, включително договаряне, засягащи депозитни и текущи сметки, плащания, преводи, дългове, чекове и други договорни инструменти, но с изключение на събирането на дългове и факторинг;
(...)
5. сделките, включително договаряне, с изключение на управление и отговорно пазене, с акции и дялове на дружества или сдружения, необезпечени облигации и други ценни книжа с изключение на:
- ценни книжа, установяващи права върху стоки,
- правата или ценните книжа, посочени в член 5, параграф 3".

7. Член 17 от Шестата директива предвижда в своя параграф 2, буква а), че "доколкото стоките и услугите се използват за нуждите на неговата облагаема сделка, данъчнозадълженото лице има право да приспадне от дължимия данък (...) дължимия или платен данък върху добавената стойност за стоки или услуги, които друго данъчнозадължено лице му е доставило или предстои да му достави".
8. Що се отнася до стоките и услугите, предназначени да бъдат използвани от данъчнозадълженото лице както за сделки, за които данъкът върху добавената стойност подлежи на приспадане, така и за сделки, за които данъкът върху добавената стойност не подлежи на приспадане, член 17, параграф 5, алинея първа от Шестата директива гласи: "приспада се само частта от данъка върху добавената стойност, която се приписва на първата категория сделки". Съгласно втората алинея на същия параграф, "тази част се определя в съответствие с член 19 за всички сделки, извършвани от данъчнозадълженото лице".
9. Член 19, параграфи 1 и 2 от Шестата директива, гласи:
1. Подлежащата на приспадане част съгласно първата алинея от член 17, параграф 5 представлява дробна величина:
- с числител общата сума без данък върху добавената стойност на годишния оборот, който се приписва на сделки, за които данъкът върху добавената стойност подлежи на приспадане съгласно член 17, параграфи 2 и 3, и
- знаменател общата сума без данък върху добавената стойност на годишния оборот, който се приписва на сделките включени в числителя и на сделките, за които данъкът върху добавената стойност не подлежи на приспадане. Държавите-членки могат също да включват в знаменателя сумата на субсидиите освен посочените в член 11, част А, параграф 1, буква а).

Частта се определя на годишна база в процентно изражение със закръгляне до цифра, която не превишава следващата единица.

2. Чрез дерогация от разпоредбите на параграф 1, от изчислението на подлежащата на приспадане част се изключват сумите от оборота при доставките на капиталови стоки, ползвани от данъчнозадълженото лице за нуждите на стопанската му дейност. Сумите от оборота при сделки, посочени в член 13, част Б, буква г), доколкото сделките са съпътстващи(...)".

Национално законодателство 
10. Член 23 от Codigo do imposto sobre o valor acrescentado (Кодекс за ДДС, по-долу CIVA) гласи: 
"1. Когато данъчнозадълженото лице, за изпълнение на своята стопанска дейност, извършва доставки на стоки или услуги, за част от които данъкът върху добавената стойност не подлежи на приспадане, платеният данък върху покупките подлежи на приспадане само за частта, съответстваща на годишния размер на сделките, за които данъка подлежи на приспадане.
(...)
4. Специфичният процент на приспадане, посочен в параграф 1, представлява дробна величина с числител общата годишна сума без данък върху добавената стойност на доставките на стоки и услуги, който се приписва на сделки, за които данъкът върху добавената стойност подлежи на приспадане съгласно членове 19 и 20, параграф 1, и знаменател общата годишна сума без данък върху добавената стойност за всички сделки, извършени от данъчнозадълженото лице, включително освободените сделки или тези, извън обхвата на данъка, по-специално необложените субсидии, които не са капиталови субсидии. 
5. Все пак от предходното изчисление се изваждат доставките на недвижимо имущество, което е било използвано за дейността на предприятието както и сделките с недвижимо имущество или финансови инструменти, които са съпътстващи по отношение на дейността, извършвана от данъчнозадърженото лице."

11. Съгласно член 9, параграф 28 от CIVA, освободени дейности са:
"а) отпускането и договарянето на кредит, под каквато и да е форма, включително операциите за сконтиране и ресконтиране, както и администрацията и управлението на кредита от страна на кредитора;
б) договарянето или всякакви операции с кредитни гаранции или други обезпечения на парични средства, както и управлението на кредитните гаранции от страна на кредитора.
(...)
е) сделките, включително договаряне, с изключение на управление и отговорно пазене, с акции и дялове на дружества или сдружения, необезпечени облигации и други ценни книжа с изключение на ценни книжа, установяващи права върху стоки,
ж) услугите или сделките за пласиране, записване или покупка на емисии на ценни книжа, публични или частни.
з) администрацията или управлението на инвестиционни фондове. 
12. В португалското законодателство "консорциум" означава "договор, с който две или повече лица, физически или юридически, които извършват една стопанска дейност се задължават помежду си да из извършват по определен начин дадени дейности или да дадат някакъв принос" с цел да се постигне една от поставените целите, сред които са проучване и разработването на природни ресурси (членове 1 и 2 от decreto-lei (закон-указ) № 231/81 от 28 юли 1981г.,Diario da Republica І серия А, №171 от 28 юли 1981г.) 

Главно производство и преюдициални въпроси 

13. От определението за препращане става ясно, че EDM е холдинг от минния сектор, което е било обществено предприятие, след което се е трансформирало в юридическо лице от частното право под формата на акционерно дружество считано от септември 1989г.
14. Съгласно член 3, параграф 1 от неговия устав, произтичащ от decreto-lei № 313/89 от 2 септември 1989г.,Diario da Republica І серия А, № 218 от 2 септември 1989г.) EDM има като основен предмет на дейност:

"а) проучване, добив оползотворяване и експлоатация на метални и неметални руди, търговия с тях и с продукти и отпадъчни продукти от обработката им.

б) изследване и технологическо развитие с цел преки продуктови инвестиции чрез съвместни предприятия (joint ventures);

в) управление на дялова в дружествата, на които е собственик или са му поверени чрез договор, за дружества, които имат предмет на дейност дейностите, посочени в буква а). 

г) насърчаване на инвестиционни проекти и създаване на дружества с предмет на дейност, свързана с минната индустрия, като окуражава специално асоциирането на публичния с частния интерес." 
15. До превръщането си в акционерно дружество EDM е имало като предмет на дейност, съгласно тогава действащия устав, по-специално да помага на дружествата, в които е имало дялове да получат заеми от кредитните институции като е можело да става гарант за тези заеми. 
16. Националният съд отбелязва, че управлението на тези дялове като и научните и технически изследвания в минния сектор с цел инвестиции в него, по-специално чрез създаване на нови предприятия, винаги са били основният предмет на дейност на EDM и дружеството е продавало само понякога дялове от някои дружества, макар че постъпленията от тези продажби са били значителни.
17. EDM участва в три консорциума, всеки от които има единствен предмет на дейност откриване на рудни залежи в три различни области в Португалия и проучване на рентабилността от разработването им. Според договорите, сключени за създаване на тези консорциуми (по-долу "договори за консорциум"), в случай че бъде открито рудно находище, чието разработване ще бъде доходно, се създава дружество, което ще осигури разработването му.
18. Дейността на EDM в рамките на всеки един от консорциумите е техническа дейност и координация на работата в качеството му на управител на консорциума, както и участие в консултативните съвети и в техническите комисии, създадени с тази цел. Фактури, описващи работата, която трябва да се извърши и указващи стойността й се издават от всяко едно от предприятията членове на консорциума и се изпращат на управителя му, по-точно EDM. Тези фактури са предназначени единствено за бъдещото уреждане на сметките между предприятията, съставляващи консорциума, съгласно процентите за разпределяне на разходите, договорени във всеки договор за консорциум.
19. От определението за препращане става ясно, че EDM е била инспектирана от португалската данъчна администрация (по-долу "данъчна администрация") във връзка с разглеждането на молба за възстановяване, подадена от дружеството. При проверката е било констатирано, че между 1988г. и 1992г. EDM е приспаднало ДДС както ако извършва само сделки, за които ДДС подлежи на приспадане, докато, съгласно въпросната администрация, поради вида извършвани сделки, дружеството е трябвало да се счита за смесено данъчнозадължено лице, подлежащо на режима на член 23 от CIVA, т.е. да използва метода с изчисление на частта за приспадане, предвиден в тази разпоредба.
20. Действително, имало е придобиване на стоки и услуги, които са били общи за различни дейности, извършвани от данъчнозадълженото лице, като например тези, извършвани от администрацията или за седалището, за които ДДС е бил приспаднат изцяло без да се направи разделение между облагаеми и освободени сделки.
21. Въпросната проверка е установила, че неправомерно приспаднатия от EDM данък възлиза на 137 933 862 PTE (около 688 000 евро).
22. Националният съд уточнява, че според данъчната администрация представляват приходи от доставка на стоки и/или услуги, за които ДДС не подлежи на приспадане:
- дивиденти от дялови участия в дружества;
- лихви от кредити, отпуснати на дружествата, в които EDM има участие;
- постъпления от продажба на акции други търгуеми ценни книжа;
- приходи от други сделки с ценни книжа;
- стойността на работите, осъществени в рамките на консорциумите, на които EDM е член и управител.
23. Данъчната администрация счита, че дивидентите, лихвите по заеми, приходи от сделки с краткосрочни ценни книжа, включително дялове и постъпления от продажба на акции и други търгуеми ценни книжа представляват приходи от дейности от обхвата на освобождаването, предвидено в член 9, параграф 28, букви а) и е) от CIVA и ДДС за тях не подлежи на приспадане. Колкото до работите, извършени от EDM в рамките на консорциума, тъй като дружеството е отговорно за консорциумите и следователно управлява техните инвестиции, те попадат в обхвата на същата разпоредба, буква з) и следователно също са освободени от ДДС. Тъй като извършва едновременно освободени и облагаеми дейности, EDM попада в обхвата на член 23 от CIVA. Всички горепосочени приходи трябва следователно са фигурират в знаменателя на дробната величина за изчисление на частта за приспадане, съгласно параграф 4 от тази разпоредба, защото всички въпросни дейности представляват основния предмет на дейност на EDM, включително продажбата на ценни книжа и други сделки с ценни книжа, предвид факта, че обемът на тези сделки е по-голям от този на облагаемите сделки.
24. При тези обстоятелства данъчна администрация е изчислила частта за приспадане и за изплащане от ДДС и наказателните лихви за финансовите години от 1988 до 1992.
25. EDM обжалва тези решения на данъчната администрация относно плащане пред Tribunal Tributario de Primera Instancia de Lisboa (Португалия), който не уважава жалбата по отношение на въпросните дивиденти.
26. EDM внася апелативна жалба пред Tribunal Central Administrativo само доколкото въпросното решение не е признало неговите заключения на първа инстанция.
27. Националният съд уточнява, че в спора, който разглежда, е необходимо да реши, първо, дали заемите с лихва, отпускани годишно от EDM на предприятията, в които дружеството има дялове и извършената от него работа в рамките на трите консорциума, в които членува и които управлява, по-специално частта, която надхвърля неговата част от въпросната работа както е определена в договорите за консорциум, със заплащане от страна на другите членове, попадат в обхвата на понятието стопанска дейност. Според националния съд, на второ място трябва да се реши, дали продажбата на акции и други търгуеми ценни книжа и другите сделки с ценни книжа и заемите, отпуснати от EDM, в случай че бъдат счетени за облагаеми сделки за целите на ДДС, са "съпътстващи сделки" по смисъла на член 19, параграф 2 от Шестата директива.
28. С тези съображения Tribunal Central Administrativo решил да отложи решението си и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
"1) Годишното отпускане на кредити с лихва от един холдинг на дружествата, в които има дялове, когато основният му предмет на дейност е да ги управлява и също, в известна степен, да гарантира заемите, които те са договорили, представлява ли "стопанска дейност" по смисъла на (член 4, параграф 2 от) Шестата директива (...)?
2) Извършването на работа, в рамките на един консорциум като този в главното производство, от едно дружество, което е член на консорциума и го управлява, по-специално когато работата надхвърля неговата част така както е определена в договора, със заплащане на тази работа от страна на другите членове на консорциума, представлява ли "стопанска дейност" по смисъла на Шестата директива?
3) Може ли да се приеме за "съпътстваща" за целите на член 19, параграф 2 от Шестата директива, финансовата дейност на едно предприятие, която носи годишни приходи значително по-високи от приходите от дейността, която е описана като основна в устава му?"

За първия и третия въпрос

29. С първия и третия си въпрос, които трябва да се разгледат заедно, националният съд по същество пита дали финансовите сделки на един холдинг, за годишно отпускане на лихвени кредити на дружествата в които той има дялове, за продажба на акции и на други търгуеми ценни книжа, както и други сделки с ценни книжа, представляват стопански дейности по смисъла на член 4, параграф 2 от Шестата директива и, ако е необходимо, доколкото тези финансови сделки са освободени по силата на член 13, Б, буква г) от въпросната директива, дали те трябва да бъдат считани като съпътстващи за целите на член 19, параграф 2 от тази директива, и дали, следователно, оборота, съответстващ на тези сделки трябва да бъде изключен от знаменателя на дробната величина, с която се изчислява частта за приспадане.

Забележки, предоставени на Съда

30. EDM отбелязва, че финансовите сделки, които данъчната администрация обсъжда, и които включват лихви от ценни книжа, банкови депозити и други краткосрочни вложения, както и лихвите от заемите, отпуснати от EDM на дружествата, в които има участие и постъпленията от продажбата на акции и ценни книжа не съответстват на неговия предмет на дейност както е описан в член е от устава му, а са дейности, които може да извършва като съпътстващи.
31. По този повод EDM се позовава на дело С-142/99 Floridienne and Berginvest (2000) ECR І-9567, отбелязвайки по-специално, че Съдът е постановил, че лихвите, платени от филиалите на един холдинг за заеми, които той им е отпуснал трябва да бъдат извадени от знаменателя на дробната величина при изчислението на частта за приспадане, когато тези сделки за отпускане на заеми не представляват стопанска дейност за въпросния холдинг по смисъла на член 4, параграф 2 от Шестата директива.
32. Колкото до лихвите от краткосрочни вложения, EDM отбелязва, че тъй като юридически те се считат за заеми, краткосрочните вложения се изключват от основните дейности на EDM, както и заемите, отпуснати на филиалите на дружеството. Впрочем тези заеми са аналогични на облигационните заеми или имат същото естество като тях и следователно трябва да бъдат определени като "съпътстващи финансови сделки" (виж дело С-80/95 Harnas & Helm (1997) ECR І-745).
33. Същото важи и за продажбите на акции и други търгуеми ценни книжа, тъй като техният очевидно финансов характер, както и съпътстващият им характер. Що се отнася до отчитане на значението на продажбите на акции и други ценни книжа от едно нефинансово дружество, EDM се позовава на дело С9155/94 Wellcome Trust (1996) ECR І-3013.
34. EDM заключва, че член 19, параграф 2, изречение второ от Шестата директива трябва да се тълкува в смисъл, че от дробната величина, с която се изчислява частта за приспадане, трябва да се извадят финансовите сделки, извършени от едно предприятие, чиято стопанска дейност, за целите на член 4, параграфи 1 и 2 от Шестата директива, включва само управлението на неговите дялове в дружествата от минния сектор както и научно-техническа изследователска дейност в същия сектор, доставяйки на други минни предприятия услуги в тази област.
35. Като начало португалското правителство отбелязва, че EDM не е чист холдинг, а извършва пряко търговска и индустриална дейност, която в повечето случаи е от естеството на дейността на дружествата, в които EDM има дялове.
36. По отношение на лихвите от заеми, португалското правителство твърди, че заплащането е предвидено в договорите за отпускане на заеми и че съответства на размера на отпуснатия капитал, което ги отличава от дивидентите, за които не е възможно да бъде установена пряка връзка между плащането на размера и стойността на доставената услуга (виж горепосоченото дело Floridienne and Berginvest, точка 14). Също така по отношение на продажбата на акции и други търгуеми ценни книжа, цената зависи и е количествена функция от стойността на продадените ценни книжа.
37. Предвид естеството на дейностите на EDM и предвид по-специално факта, че по изключение се признава търговския характер на дейности, попадащи в обхвата на член 13, Б, буква г) от Шестата директива (виж горепосочените дела Wellcome Trust , точка 35 и Harnas & Helm, точка 16), не би било възможно да се заключи, че заемите и продажбите на акции попадат винаги и само в областта на нетърговските дейности на един холдинг. Макар че тези заеми и продажби на акции касаят единствено филиалите на EDM, нищо не пречи те да се извършват по също така по начин, че да представляват източник на приходи за дружеството, което ще ги използва в рамките на търговските си дейности.
38. Следователно португалското правителство счита, че отпускането на годишни кредити с лихва от един холдинг на дружествата, в които той има дялове както и продажбата на акции и на други търгуеми ценни книжа представлява стопанска дейност по смисъла на член 4, параграф 2 от Шестата директива.
39. Според португалското правителство тези заеми и продажби на акции и други търгуеми ценни книжа са освободени финансови сделки съгласно член 13, Б, буква г), точка 5 от Шестата директива, които представляват продължение на дейността на данъчнозадълженото лице. Следователно тези сделки не могат да се считат съпътстващи за целите на член 19, параграф 2 от същата директива (виж дело С-306/94 Regie dauphinoise (1996) ECR І-3695, точка 22). Значителният обем на тези сделки и техният постоянен характер потвърждават това заключение.
40. Комисията, като се позовава на точки 26-31 от горепосоченото дело Floridienne and Berginvest счита, че отпускането на заеми от един холдинг на неговите филиали трябва да бъде считано, за целите на член 4, параграф 2 от Шестата директива, като стопанска дейност, представляваща използването на даден капитал с цел от него да се извлекат постоянни доходи под формата на лихви, доколкото тази дейност не се извършва случайно, а съгласно предмета на дейност на предприятието или с търговска цел, като по-специално е характерен стремежът за печалба от инвестирания капитал.
41. Ако случаят е такъв, лихвите, платени в полза на холдинга от неговите филиали представляват възмездие за дейности, освободени от ДДС по силата на член 13, Б, буква г) от Шестата директива и трябва да бъдат включени в знаменателя на дробната величина, с която се изчислява частта за приспадане съгласно член 19 от същата директива.
42. По отношение на финансовите сделки, различни от заемите, отпуснати от EDM на неговите филиали, Комисията отбелязва, че за тях има три различни положения.
43. По отношение на първото положение, Комисията отбелязва, че националният съд счита, че финансовите дейности на EDM са извършени в рамките на предмета на дейност на предприятието или с търговска цел, следователно попадат в обхвата на облагане с ДДС (виж горепосоченото дело Floridienne and Berginvest, точка 28), но са освободени от ДДС. Тъй като не може да се определят като съпътстващи сделки, какъвто и да обемът им, тези сделки трябва да бъдат включени в знаменателя на дробната величина, с която се изчислява частта за приспадане съгласно член 19 от Шестата директива.
44. По отношение на второто положение, ако се приеме, че въпросните финансови дейности не съответстват на облагаема дейност, а са просто управление на частен капитал, следствие на притежаването на имущество, в такъв случай ще става въпрос за дейност, която остава извън обхвата на облагане с ДДС.
45. По отношение на третото положение, Комисията уточнява, че макар да се вписват в обхвата на облагане с ДДС, въпросните сделки трябва да бъдат считани за съпътстващи, т.е. не може да се приеме, че са част от обичайната професионална дейност на данъчнозадълженото лице.
46. По този повод Комисията твърди, основавайки се на точка 21 от решението по горепосоченото дело Regie dauphinoise, че фактът, че постъпленията от финансовите сделки извършени от EDM са по-големи от постъпленията от основната дейност на това предприятие, не позволява да се отхвърли понятието съпътстващи сделки. Напротив, в случай на предприятие като EDM, чиято проучвателна и изследователска дейност е рентабилна само в средносрочен план и може дори да се окаже нерентабилна в дългосрочен план, включването на финансовите сделки в знаменателя на дробната величина, с която се изчислява частта за приспадане, би причинило изкривяване на изчислението на частта за приспадане, и, следователно, може да постави под въпрос неутралността на ДДС. Следователно дейностите, които не се вписват в рамките на обичайните професионални дейности на това предприятие би трябвало да се считат като съпътстващи сделки по смисъла на член 19, параграф 2 от Шестата директива, независимо от печалбите, които носят.

Преценка на Съда
47. Като начало трябва да се припомни, че макар член 4 от Шестата директива да определя много широк обхват на ДДС (виж дело С-186/89 Van Tiem (1990) ECR І-4363, точка 17), тази разпоредба са отнася само дейностите, имащи стопански характер (виж горепосоченото дело Regie dauphinoise, точка 15).
48. По силата на член 4, параграф 1 от Шестата директива за данъчнозадължено лице се смята лице, което извършва независима стопанска дейност. Понятието "икономическа дейност" се определя в параграф 2 от въпросния член като включваща всички дейност на производител, търговец или лице, доставящо услуги и по-специално дейността, включваща използването на материално или нематериално имущество с цел получаването на редовен приход от него. Терминът "използване" се отнася съгласно принципа на неутралност на общата данъчна система на ДДС, всички тези дейности, каквато и да е юридическата им форма (виж горепосочените дела Van Tiem, точка 18 и Regie dauphinoise, точка 15).
49. По този повод от юриспруденцията става ясно, че само плащанията, които представляват възмездие за сделка или икономическа дейност влизат в обхвата на ДДС и че това не се отнася до обикновеното притежание на имущество (виж дело С-333/91,Sofitman (1993) ECR І-3513, точка 13; горепосочените дела Regie dauphinoise, точка 17 и Floridienne and Berginvest, точка 26).
50. Освен това от член 2, точка 1 от Шестата директива е видно, че едно данъчнозадължено лице трябва да "действа в това си качество", за да бъде една сделка обложена с ДДС (виж горепосоченото дело Regie dauphinoise, точка 15).
51. От горепосоченото следва, че в дело като това в главното производство, първо е необходимо да се установи дали въпросните различни финансови сделки представляват дейности, включени сред посочените в член 2, точка 1 и член 4, параграфи 1 и 2 от Шестата директива или са извън нейния обхват.
52. По отношение на финансовите сделки, попадащи в обхвата на Шестата директива, е необходимо на второ място да се провери дали те са освободени по силата на член 13, Б, буква г) от тази директива.
53. Трето, съгласно член 17, параграф 5 от Шестата директива, ако данъчнозадълженото лице използва стоки и/или услуги, за които е платило ДДС, поет от доставките, за да извършва едновременно сделки, за които възниква право на приспадане и сделки, за които не възниква право на приспадане, трябва да се изчисли, съгласно член 19 от тази директива, частта на приспадане от размера на ДДС, включен в доставките.
54. Трябва да се припомни по този повод, че от юриспруденцията следва, че за да не се компрометира целта за неутралност, която общата система на ДДС гарантира, сделките, които не попадат в обхвата на Шестата директива и за които, следователно, не възниква право на приспадане, трябва да бъдат изключени от частта за приспадане, посочена в членове 17 и 19 от Шестата директива (виж в този смисъл по-специално горепосоченото дело Sofitman, точки 13 и 14, и дело С-16/00 Cibo Participations (2001) ECR І-6663, точка 44). 
55. Четвърто, при изчисление на частта за приспадане е необходимо да се разгледа дали въпросните финансови сделки попадат в обхвата на Шестата директива, но са освободени по силата на член 13, Б, буква г) от нея, трябва да бъдат считани за съпътстващи сделки, защото в този случай, съгласно член 19, параграф 2, изречение второ от въпросната директива и чрез дерогация от параграф 1 на този член, трябва да се извади размера на оборота, съответстващ на тези сделки за изчисление на частта за приспадане.

За обхвата на Шестата директива 

56. Освен лихвите, получени от EDM като заплащане на отпуснатите заеми на дружествата, в които им дялове, националният съд отбелязва продажбата на търгуеми ценни книжа и други сделки с ценни книжа. От представените на Съда забележки, както и от отговорите на поставените от Съда писмени въпроси на EDM, че всъщност става въпрос за продажба на акции и дяволе от инвестиционни фондове, плащане на лихви по банкови депозити и ценни книжа, като например държавни ценни книжа и складови записи, както и доходи от вложения в инвестиционни фондове.
57. По този повод трябва веднага да се припомни, че съгласно юриспруденцията обикновеното придобиване и обикновеното притежаване на дялове не трябва да бъдат считани за икономическа дейност по смисъла на Шестата директива, която да дава на притежателя им качеството на данъчнозадължено лице. Всъщност обикновеното финансово участие в други предприятия не представлява използване на имущество с цел получаване на постоянни приходи от него, защото евентуалните дивиденти, плод на това участие, произтичат от обикновеното притежание на имуществото и не е възмездие за никаква икономическа дейност по смисъла на Шестата директива (виж горепосочените дела Harnas & Helm, точка 15, както и Floridienne and Berginvest, точка 21). Ако тези дейности не представляват сами по себе си икономическа дейност по смисъла на въпросната директива, същото се отнася и до дейностите, които представляват отстъпване на такива участия (виж горепосоченото дело Wellcome Trust, точка 33 и дело С-442/01 KapНag (2003) ECR І-6851, точки 38 и 40).
58. Също така обикновеното придобиване и обикновената продажба на други търгуеми ценни книжа не представляват използване на имущество с цел получаване на постоянни приходи от него, като единствената възмездие от тези сделки представлява евентуалната печалба от продажбата на тези ценни книжа.
59. Всъщност тези сделки по принцип не представляват сами по себе си икономическа дейност по смисъла на Шестата директива. Наистина, от член 13, Б, буква г), точка 5 от нея следва, че сделките с ценни книжа влизат в обхвата на ДДС. Все пак сделките, посочени в тази разпоредба са тези, които целят получаване на постоянни приходи от дейности, които надхвърлят обикновеното придобиване или продажба на ценни книжа, като сделките, извършвани при упражняване на търговска дейност с ценни книжа.
60. Следователно едно предприятие, което извършва дейности, представляващи обикновена продажба на акции и други търгуеми ценни книжа като участия в инвестиционни фондове, трябва да се счита, по отношение на въпросните дейности, че се ограничава да управлява инвестиционен портфейл вместо частен инвеститор (виж горепосоченото дело Wellcome Trust, точка 36).
61. Трябва да се припомни по този повод, че нито мащабът на продажбата на акции, нито прибягването до консултантски дружества за тази продажба, не могат да бъдат критерии за различаване между дейностите на частен инвеститор, които са извън обхвата на Шестата директива и тези на инвеститор, чиито дейности представляват икономическа дейност (виж горепосоченото дело Wellcome Trust, точка 37).
62. Следователно трябва да се констатира, че дейностите, които представляват обикновена продажба на акции и други търгуеми ценни книжа като участия в инвестиционни фондове, не представляват икономически дейности по смисъла на член 4, параграф 2 от Шестата директива и следователно, те не попадат в обхвата на тази директива.
63. По отношение на прихода от вложенията в инвестиционни фондове, трябва да се отбележи, че той не представлява пряко възмездие за предоставяне на услуги, които са предоставяне на капитал в полза на трети лица (виж горепосоченото дело Regie dauphinoise, точки 16 и 17). Както и дивидентите, този приход не може да бъде считан за ефективен обменна стойност на доставена услуга. Следователно, тези вложения не представляват доставки на услуги, "извършени срещу възмездие", пи смисъла на член 2, точка 1 от Шестата директива и също така не попадат в обхвата на ДДС (виж в този смисъл дело С-305/01 MKG - Kraftfahrzeuge (2003), точка 47). 
64. От юриспруденцията, припомнена в точка 54 от настоящото решение следва, че доколкото обикновената продажба на акции и други търгуеми ценни книжа като вложения в инвестиционни фондове, както и прихода от вложения в инвестиционни фондове не попадат в обхвата на Шестата директива, то оборота, съответстващ на тези сделки трябва да се извади от частта за приспадане, посочен в членове 17 и 19 от тази директива.
65. От друга страна съгласно юриспруденцията, лихвите, получени от един холдинг за отпуснати от него заеми на дружествата, в които има дялове, не могат да се изключат от обхвата на ДДС, при положение че плащането на тези лихви не е следствие от обикновеното притежание на имущество, а представлява възмездие за предоставяне на капитал в полза на трети лица (виж в този смисъл горепосоченото дело Regie dauphinoise, точка 17).
66. Колкото до въпроса дали при тези обстоятелства един холдинг изпълнява тази доставка на услуги в качеството си на данъчнозадължено лице, Съдът е решил, в точка 18 от решението по горепосоченото дело Regie dauphinoise, че едно лице действа в това си качество, когато извършва сделки, които са пряко, постоянно и необходимо продължение на неговата облагаема дейност, като получаването, от един синдик, на лихвите от вложенията на сумите, които получава от своите клиенти в рамките на управлението на недвижимото имущество, собственост на клиентите.
67. Такъв е a fortiori случаят, когато въпросните сделки са извършени в рамките на предмета на дейност на предприятието или с търговска цел, която се характеризира по-специално с желанието да се извлече печалба от вложените капитали.
68. Ясно е, че едно предприятие действа така когато използва фондове, част от активите си, за да достави услуги , представляващи икономическа дейност по смисъла на Шестата директива като отпускането на заеми с лихва от един холдинг на дружествата, в които има участие, независимо дали тези заеми са отпуснати като икономически помощ на въпросните дружества или като вложения на счетоводни излишъци или по други причини. 
69. Лихвите, платени на едно предприятие от банкови депозити или вложения в ценни книжа като държавни ценни книжа или складови записи също не могат да бъдат изключени от обхвата на ДДС, тъй като получените лихви не произтичат от обикновеното притежание на имуществото, а представляват възмездие за предоставяне на капитал в полза на трето лице (виж в този смисъл горепосоченото дело Regie dauphinoise, точка 17). От предходната точка следва, че едно предприятие действа в качеството си на данъчнозадължено лице когато използва така фондове, част от активите си.
70. Следователно трябва да се отбележи, че годишното отпускане от холдинг на заеми с лихва на дружествата, в които той има дялове, както и вложенията на този холдинг в банкови депозити или други ценни книжа като държавни ценни книжа или складови записи представляват икономическа дейност, извършена от данъчнозадължено лице, действащо в това си качество по смисъла на член 2, точка 1 и член 4, параграф 2 от Шестата директива.

За понятието сделки освободени от ДДС

71. Доколкото отпускането от холдинг на заеми с лихва на дружествата, в които той има дялове, както и вложенията на този холдинг в банкови депозити или други ценни книжа като държавни ценни книжа или складови записи се приемат като доставка на услуги, попадащи в обхвата на Шестата директива трябва да се отбележи, че тези дейности са освободени от ДДС по силата на член 13, Б, буква д), точки 1 и 5 от Шестата директива.

За изчислението на частта за приспадане

72. Когато въпросното предприятие извършва едновременно сделки, за които данъкът върху добавената стойност подлежи на приспадане и за сделки, за които данъкът върху добавената стойност не подлежи на приспадане, от член 17, параграф 5, алинея втора от Шестата директива следва, че частта от ДДС за приспадане се определя в съответствие с член 19 от същата директива.
73. По този повод от член 19, параграф 1 от Шестата директива е видно, че подлежащата на приспадане част представлява дробна величина с числител общата сума без данък върху добавената стойност на годишния оборот, който се приписва на сделки, за които данъкът върху добавената стойност подлежи на приспадане и знаменател общата сума без данък върху добавената стойност на годишния оборот, който се приписва на сделките включени в числителя и на сделките, за които данъкът върху добавената стойност не подлежи на приспадане като тази, освободени по силата на член 13, Б, буква г) от тази директива. Както става ясно от точка 54 от настоящото решение сделките, които не попадат в обхвата на Шестата директива трябва да бъдат изключени от изчислението на въпросната част за приспадане. 

За дерогацията за съпътстващите сделки

74. Необходимо се следователно да се разгледа дали отпускането от холдинг на заеми на дружествата, в които той има дялове и вложенията от този холдинг в банкови депозити или други ценни книжа като държавни ценни книжа или складови записи, освободени по силата на член 13, Б, буква г), точки 1 и 5 от Шестата директива представляват съпътстващи сделки по смисъла на член 19, параграф 2, изречение второ от нея, в който случай тази разпоредба предвижда при изчислението на частта за приспадане тези сделки да бъдат изключени.
75. По този повод трябва да се отбележи, че за целите на прилагането на член 19, параграф 1 от Шестата директива, едно увеличение на общата сума на оборота, който се приписва на сделките, за които данъкът върху добавената стойност не подлежи на приспадане води до намаляване на общата сума на ДДС, който данъчнозадълженото лице може да приспадне. Не-включването на някои съпътстващи сделки в знаменателя на дробната величина, с която се изчислява частта за приспадане, съгласно член 19, параграф 2, изречение второ от Шестата директива, цели да неутрализира негативния ефект за данъчнозадълженото лице от тази последица, присъща на въпросното изчисление, с цел да се избегне възможността тези сделки да изкривят изчислението и да се осигури неутралността, гарантирана от общата данъчна система на ДДС.
76. Всъщност, както Съдът е констатирал в точка 21 от горепосоченото дело Regie dauphinoise, ако всички финансови сделки на данъчнозадълженото лице, свързани с облагаема дейност се включат във въпросния знаменател, дори когато получаването на тези резултати не включва употреба на стоки или услуги, за които се дължи ДДС, или, най-малкото включва много ограничена такава употреба, изчислението на приспадането ще бъде изкривено. 
77. По този повод трябва да се отбележи, че мащабът на приходите от финансови сделки, попадащи в обхвата на Шестата директива може да е показател, че тези сделки не трябва да се стичат съпътстващи по смисъла на член 19, параграф 2, изречение второ от Шестата директива. Все пак фактът, че приходът от тези сделки е по-голям от приходите от дейността, посочена като основна от въпросното предприятие не може сам по себе си да изключи определянето им като "съпътстващи сделки" по смисъла на въпросната разпоредба. Всъщност, както правилно отбелязва Комисията, в положение като това в главното производство, при което дейността по проучване е рентабилна в средносрочен план и дори може да се окаже нерентабилна и оборотът, съответстващ на сделките, за които ДДС подлежи на приспадане може следователно да бъде много ограничен, включването на тези сделки само поради обема на приходите от тях би предизвикало изкривяване на изчислението на частта за приспадане.
78. От предходното следва, че годишното отпускането от холдинг на заеми на дружествата, в които той има дялове и вложенията от този холдинг в банкови депозити или други ценни книжа като държавни ценни книжа или складови записи трябва да бъдат считани за съпътстващи сделки по смисъла на член 19, параграф 2, изречение второ от Шестата директива, доколкото тези сделки включват много ограничена употреба на стоки или услуги, за които се дължи ДДС. По този повод, макар че мащабът на приходите от тези финансови сделки попадащи в обхвата на Шестата директива може да е показател, че тези сделки не трябва да се считат съпътстващи по смисъла на въпросната разпоредба, фактът, че тези приходи са по-високи от приходите от дейността посочена като основна от въпросното предприятие не може сам по себе си да изключи определянето им като "съпътстващи сделки". 
79. Националният съд е този, който трябва да определи дали въпросните сделки в главното производство включват много ограничена употреба на стоки или услуги, за които се дължи ДДС и, ако е необходимо, да изключи лихвите, получени от тези сделки от знаменателя на дробната величина, с която се изчислява частта за приспадане.
80. Следователно, отговорът на първия и третия въпрос е, че в положение като това в главното производство, 
- дейности които представляват обикновена продажба на акции и други ценни книжа като участие в инвестиционни фондове не представляват икономическа дейност по смисъла на член 4, параграф 2 от Шестата директива и следователно не попадат в обхвата на Шестата директива;

вложения в инвестиционни фондове не представляват доставки на услуги "извършени срещу възмездие" по смисъла на член 2, точка 1 от Шестата директива и следователно не попадат в нейния обхват;

сумата на оборота, съответстваща на тези сделки трябва следователно да бъде изключена от изчислението на частта за приспадане, посочено в членове 17 и 19 от въпросната директива;

- противно на това, годишното отпускането от холдинг на заеми на дружествата, в които той има дялове и вложенията от този холдинг в банкови депозити или други ценни книжа като държавни ценни книжа или складови записи представляват икономическа дейност, извършена от данъчнозадължено лице действащо в това си качество по смисъла на член 2, точка 1 и член 4, параграф 2 от Шестата директива;

все пак въпросните сделки са освободени от ДДС по силата на член 13, Б, буква г), точки 1 и 5 от същата директива;

при изчислението на частта за приспадане посочена в членове 17 и 19 от Шестата директива тези сделки трябва да бъдат считани като съпътстващи сделки по смисъла на член 19, параграф 2, изречение второ от същата директива, доколкото включват само много ограничена употреба на стоки и услуги, за които се дължи ДДС; макар че мащабът на приходите от тези финансови сделки попадащи в обхвата на Шестата директива може да е показател, че тези сделки не трябва да се считат съпътстващи по смисъла на въпросната разпоредба, фактът, че тези приходи са по-високи от приходите от дейността посочена като основна от въпросното предприятие не може сам по себе си да изключи определянето им като "съпътстващи сделки";

националният съд е този, който трябва да определи дали въпросните сделки в главното производство включват много ограничена употреба на стоки или услуги, за които се дължи ДДС и, ако е необходимо, да изключи лихвите, получени от тези сделки от знаменателя на дробната величина, с която се изчислява частта за приспадане. 

За втория въпрос 

81. С втория си въпрос националният съд пита по същество дали дейностите, като тези в главното производство, извършени в съответствие с клаузите на един договор за консорциум, сключен от едно дружество което е член на този консорциум и го управлява, са облагаеми сделки по силата на Шестата директива, по специално когато надхвърлянето от въпросното дружество на частта от полагаемите му се дейности, така както са определени във въпросния договор, води до заплащане от страна на другите членове на този консорциум на възмездие за дейностите, надхвърлящи въпросната част. 

Забележки, предоставени на Съда

82. EDM твърди, че от член 2, точка първа от Шестата директива следва, че за да се определи дали една доставка на услуги е облагаема с ДДС е достатъчно да се установи дали тя може да се окачестви като доставка, извършена "срещу възмездие".
83. По този повод EDM отбелязва, че задължението, прието от всяко предприятие, член на консорциума да осъществи определени дейности, на които се приписва определена стойност, няма естеството на възмездие на аналогични задължения, поети от други предприятия, членове на същия консорциум. Предвидените доставки на услуги не са възмездие едни за други, а по-скоро целят постигането на общ резултат. Стойностите, които страните им приписват не са предназначени за разплащане. Напротив, сключеният договор между членовете на консорциума изрично цели да няма такова плащане, като определя всяко предприятие да осъществи дейностите, които му се полагат. Въпросните стойности служат следователно само да измерят икономически частта на всяко предприятие. Следва, че тези дейности не могат да бъдат окачествени като дейности "извършени срещу възмездие", нито за частта по-малка или равна на частта, приписана на въпросното предприятие, нито за частта, която я надхвърля.
84. Комисията припомня, че една от границите на обхвата на прилагане на ДДС, включващ всички етапи на производството, дистрибуцията и доставката на услуги е определянето на възмездния им характер по смисъла на член 2, точка 1 от Шестата директива.
85. Извършените от EDM дейности в рамките на консорциумите, на които е член, би трябвало да се стичат като икономическа дейност по смисъла на Шестата директива, ако тези дейности имат за цел крайното осъществяване на облагаеми сделки, извършени срещу възмездие.

Преценка на Съда

86. Трябва да се отбележи, че за целите на ДДС, дейностите извършени в рамките на един консорциум за негова сметка от всеки един от членовете му не се различават по принцип от дейностите, осъществени от едно предприятие за негова сметка и трябва следователно да бъдат третирани по същия начин. Всъщност, както следва от член 2, точка 1 от Шестата директива, само доставките на стоки и услуги, извършени срещу възмездие, се облагат с ДДС. Следователно, доколкото доставките на стоки или услуги не са извършени срещу възмездие за сметка на трето лице, те по принцип не са облагаеми сделки, с изключение по-специално на случаите, предвидени в член 6, параграф 2, алинея първа, буква б) от Шестата директива.
87. В главното производство е видно от определението за препращане и от представените на Съда забележки, че дейностите, извършени от членовете на въпросния консорциум, отговарящи на частта, който им е предвидена по договор, не са заплатени. Следователно за тези дейности не е извършена облагаема сделка. 
88. Следователно дейности като тези в главното производство, извършени от членовете на консорциум съгласно клаузите на договор за консорциум и съответстващи на частта на всеки един от тях по този договор, не представляват доставка на стоки или услуги "извършени срещу възмездие" по смисъла на член 2, точка 1 от Шестата директива, и следователно не са облагаема сделка по силата на същата директива. Фактът, че тези дейности са осъществени от члена на консорциума, който го управлява е без значение по този повод.
89. От друга страна, когато надхвърлянето на частта от дейностите, определени във въпросния договор за даден член на консорциума води до заплащане от страна на другите членове на този консорциум на възмездие за дейностите, надхвърлящи въпросната част, тези дейности представляват доставки на стоки или услуги "извършени срещу възмездие" по смисъла на член 2, точка 1 от Шестата директива.
90. В този случай, съгласно член 11, А, параграф 1, буква а) от Шестата директива, облагаемата основа е действително получената сума от засегнатия член на въпросния консорциум като заплащане на частта от дейностите, която надхвърля частта, определена в договора за консорциум.
91. Следователно отговорът на втория въпрос е, че дейности като тези в главното производство, извършени от членовете на консорциум съгласно клаузите на договор за консорциум и съответстващи на частта на всеки един от тях по този договор, не представляват доставка на стоки или услуги "извършени срещу възмездие" по смисъла на член 2, точка 1 от Шестата директива, и следователно не са облагаема сделка по силата на същата директива. Фактът, че тези дейности са осъществени от члена на консорциума, който го управлява е без значение по този повод. От друга страна, когато надхвърлянето на частта от дейностите, определени във въпросния договор за даден член на консорциума води до заплащане от страна на другите членове на този консорциум на възмездие за дейностите, надхвърлящи въпросната част, тези дейности представляват доставки на стоки или услуги "извършени срещу възмездие" по смисъла на въпросната разпоредба.

Решение за разноските
Разноски 

92. Разноските на правителството на Португалия, както и на Комисията, които представиха забележки пред Съда, не подлежат на възстановяване. Тъй като това дело е стъпка в процеса за страните в главното производство, разглеждано от препращащия национален съд, той трябва да се произнесе за разноските.

Диспозитив
На тези основания, 
СЪДЪТ (пети състав), 

в отговор на въпросите, поставени му от Tribunal Central Administrativo с определение от 19 декември 2000г., постанови: 

1) В положение като това в главното производство: 
- дейности които представляват обикновена продажба на акции и други ценни книжа като участие в инвестиционни фондове не представляват икономическа дейност по смисъла на член 4, параграф 2 от Шестата директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977г., относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки за данъците върху оборота - обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, и следователно не попадат в обхвата на Шестата директива;

вложения в инвестиционни фондове не представляват доставки на услуги "извършени срещу възмездие" по смисъла на член 2, точка 1 от Шестата директива 77/388 и следователно не попадат в нейния обхват;

сумата на оборота, съответстваща на тези сделки трябва следователно да бъде изключена от изчислението на частта за приспадане, посочено в членове 17 и 19 от въпросната директива;

- противно на това, годишното отпускането от холдинг на заеми на дружествата, в които той има дялове и вложенията от този холдинг в банкови депозити или други ценни книжа като държавни ценни книжа или складови записи представляват икономическа дейност, извършена от данъчнозадължено лице действащо в това си качество по смисъла на член 2, точка 1 и член 4, параграф 2 от Шестата директива 77/388;

все пак въпросните сделки са освободени от ДДС по силата на член 13, Б, буква г), точки 1 и 5 от същата директива;

при изчислението на частта за приспадане посочена в членове 17 и 19 от Шестата директива 77/388 тези сделки трябва да бъдат считани като съпътстващи сделки по смисъла на член 19, параграф 2, изречение второ от същата директива, доколкото включват само много ограничена употреба на стоки и услуги, за които се дължи ДДС; макар че мащабът на приходите от тези финансови сделки попадащи в обхвата на Шестата директива 77/388 може да е показател, че тези сделки не трябва да се считат съпътстващи по смисъла на въпросната разпоредба, фактът, че тези приходи са по-високи от приходите от дейността посочена като основна от въпросното предприятие не може сам по себе си да изключи определянето им като "съпътстващи сделки";

националният съд е този, който трябва да определи дали въпросните сделки в главното производство включват много ограничена употреба на стоки или услуги, за които се дължи ДДС и, ако е необходимо, да изключи лихвите, получени от тези сделки от знаменателя на дробната величина, с която се изчислява частта за приспадане. 

2) Дейности като тези в главното производство, извършени от членовете на консорциум съгласно клаузите на договор за консорциум и съответстващи на частта на всеки един от тях по този договор, не представляват доставка на стоки или услуги "извършени срещу възмездие" по смисъла на член 2, точка 1 от Шестата директива 77/388, нито са, следователно, облагаема сделка по силата на същата директива. Фактът, че тези дейности са осъществени от члена на консорциума, който го управлява е без значение по този повод. От друга страна, когато надхвърлянето на частта от дейностите, определени във въпросния договор за даден член на консорциума води до заплащане от страна на другите членове на този консорциум на възмездие за дейностите, надхвърлящи въпросната част, тези дейности представляват доставки на стоки или услуги "извършени срещу възмездие" по смисъла на въпросната разпоредба.